A varázslat
Az utóbbi tíz-tizenöt évben nálunk is hódít az “Élj egészségesen! jelmondat. Megmozdult az ország: gombamód szaporodnak a konditermek, kick-boxtól, step aerobikon át spinningig, bármire járhatunk. Virágzik a fitnesz, miközben reneszánszát éli egy ősi mozgásforma is, a tánc. Hiszen sokakat nem elégít ki egy túlfeszített, izzasztó, rendkívül gyors zenére történő edzés, arról nem is beszélve, hogy egy bizonyos kor után nem is bírja az ember. Viszont mindenki érzi, hogy a felfokozott tempó következtében testileg és szellemileg hamar kifáradunk, ha nincs alkalmunk feltöltődni, “összerendeződni.
Tudományosan igazolt tény kezdi V. Komlósi Annamária, az ELTE PTK Személyiség- és Egészségpszichológia tanszékének egyetemi adjunktusa , hogy bármilyen szívérrendszeri, emésztési, csontrendszeri problémáról legyen szó, a gyógyításban és a megelőzésben egyaránt első helyen áll a mozgás. A fej, az intellektuális lét és a test, a fizikai valónk elszakadtak egymástól, a mozgással elsőként ezt a két részt kell harmonizálnunk. Elmehetünk kocogni, úszni, “gyúrni e mozgásformák is karban tartanak, szórakoztatnak, közel hoznak embertársainkhoz, amellett, hogy mind az egyén épülését segítik. De egyet nem tudnak! Nincs bennük varázslat, ami kiszakít a hétköznapokból, ami szabályozott, mégis szabályok feletti. A tánc, a zene és a ritmus egyetemes, ősi rendezőelvei segítségével harmonizálják a mozgásunkat és az érzelmeinket. A tánccal a puszta mozgásnál többet teszünk egészségünkért, általa kifejezhetjük önmagunkat. Minden más mozgásforma lehet gyönyörűen kidolgozott, értelmes, fejlesztő, rekreációs, de egy valami nincs benne: varázslat.
Hastánc korhatár nélkül
![](cikk/2/12368/3.jpg) |
V. Komlósi Annamária |
Sok mindent elvesztettünk a civilizáció előrehaladtával folytatja a pszichológusnő , így például a nemi szerepünket is nagyon ügyetlenül kezeljük. Egyre többet emlegetett frázis: attól még, hogy a nő egyenjogú, nem kell elveszítenie a nőiességét. A hatalmi harcok, a létfenntartásért folytatott küzdelem során mégis sokan elnyomják magukban. De mindezt újra felszínre hozhatja a tánc. Ha kinyitok egy programmagazint, például elképesztő mennyiségű hastánchirdetést látok benne, és a tanítványaim “jelentései alapján örömmel konstatálom, hogy a legkülönfélébb korosztályú nők, minden gátlás nélkül látogatják is ezeket az órákat. Ugyanígy egyre több férfitanuló van a latintáncok-órán, ahol az erősebb nem képviselői megélhetik, hogy valóban macsók, férfiasak és ez az élmény rendkívül fontos nekik.